Author: Admin

Поради педагогам та батькам

Насамперед слід спробувати стримати агресію, не дати їй розвиватися. Дорослий обов'язково має висловити своє невдоволення подібною поведінкою.
Дуже корисно запропонувати дитині прибрати все те, що вона зламала, пояснюючи при цьому: «Ти вже дорослий та сильний, я переконана, що ти допоможеш мені прибрати».
Гарні результати дає робота з глиною, тістом, ігри з водою.
Можна гратися з піском - будувати фортеці, замки, а потім їх руйнувати, виплескуючи негативні емоції.
Можна навчити зображувати свої емоції - гнів, злість - на малюнках.
Знімати емоційне напруження за допомогою іграшок (зшити «мішечок для крику», зробити «коробочку для злості»).
Гра з м'яким поролоновим конструктором.
Під час прогулянки з дорослими можна влаштовувати гучні активні ігри.
Батьки можуть навчитися керувати поведінкою своїх агресивних дітей, для цього слід:
Звернути особливу увагу на ігри дитини. В іграх діти здійснюють свої мрії, фантазії та страхи.
Обговорювати з дитиною на кого вона хоче бути схожа, які якості характеру, її приваблюють, а які ні.
Стежити за тим, який приклад ви подаєте дитині. Якщо дитина судить інших людей, нагороджує їх "ярликами", можливо вона повторює ваші дії.
Бути готовим уважно вислуховувати дитину, якщо вона хоче розповісти вам свій сон. У сні діти часто бачать те, чого їм не вистачає в житті.
Заохочувати дитину говорити про те, що її хвилює, що вона переживає, навчити дитину прямо говорити про свої почуття, про те, що їй подобається, а що ні.

"Людина має здатність любити,
і якщо вона не може знайти застосування своїй здатності любити,
вона здатна ненавидіти, виявляючи агресію й жорстокість.
Цим засобом вона керується як утечею від власного справжнього болю..."
Еріх Фромм

Не слід забувати, що потреба та готовність до боротьби - це природна властивість, необхідна у житті людини, тому не треба прагнути повністю позбавити дитину від агресії, слід лише вірно скерувати її, щоб агресивність не стала рисою характеру.

Інформацію підготувала
практичний психолог
Стреж Людмила Василівна

ДНЗ «Центр розвитку дитини»

На допомогу батькам та педагогам

Агресивні діти

Славутич
2011

Агресивність

Причини агресивності

Говорячи про агресивну поведінку дітей, не варто плутати її з капризами. Дитина, наприклад, може бути неслухняною і збудженою тому, що недоїла, недоспала або, наприклад, не звикла, щоб їй відмовляли. І ще, ви не замислювалися над тим, як часто ми пригнічуємо дітей, повчаючи їх? Як підрахував американський психолог Кетрін Кволс, щодня кожен із батьків у середньому пред'являє своїм дітям понад 2000 беззаперечних вимог, які передбачають негайне виконання! Згідно з науковим визначенням агресія - це мотиваційна поведінка або акт, який може часто завдавати шкоди об'єктам атаки -нападу або фізичного спаду іншим людям, що викликає у них депресію, напругу, страх, відчуття пригніченості.
Яким чином народжується агресія?
Агресія - це вже поведінка, а будь-яка поведінка викликана різними відчуттями: це можуть бути відчуття страху, образи. У дітей сплеск емоцій відбувається спонтанно: накопичення - випліскування. Існують різні види агресії:
Доброякісна агресія — це настирлива неворожа поведінка, спрямована на самозахист. Вона виявляється в момент небезпеки і має оборонний характер. Як тільки небезпека минула, зникає і прояв цієї форми агресії. Цей вид агресії необхідний для нормальної адаптації малюка до навколишнього середовища, допомагає йому пізнавати світ, самостверджуватися.
Злоякісна агресія — це ворожа, злісна поведінка, яка призводить до спричинення болю іншим людям. Вона не з'являється одразу після народження, активізується у випадку заподіяння дитині болю або будь-яких неприємних переживань, відчуттів. Іноді можна помітити, що дитина отримує задоволення від того, що робить боляче іншому.
Фізична агресія - бійки, ламання речей (така поведінка мотивована потребою уваги до якихось драматичних подій).
Вербальна агресія - діти ображаються, сваряться, глузують.

Критерії
дитячої агресивності:
Дитина часто втрачає контроль над собою.
Часто вступає у суперечки, свариться з дорослими.
Часто відмовляється виконувати правила і прохання.
Часто спеціально дратує людей.
Часто звинувачує інших у своїх помилках і поведінці.
Чутлива, досить швидко реагує на різні дії навколишніх (дітей і дорослих), які нерідко дратують її.
Часто сердиться і відмовляється робити будь-що.
Часто заздрісна, мстива.
Якщо ви помічаєте у дитини вияви агресивності, необхідно ретельно проаналізувати її причини, виявити труднощі, з якими вона стикається, за можливості усунути їх, а потім формувати у дитини уміння, яких їй не вистачає, навички, а також установки щодо інших людей.
Увага і величезне терпіння з боку дорослих – обов’язкова умова успіху.

а) страх бути травмованим, ображеним, пережити напад, отримати ушкодження. Чим сильніша агресія, тим сильніший страх криється за нею;
б) перенесена образа або душевна травма. Страх спричиняють порушення у соціальних стосунках дитини і навколишніх дорослих;
в) характер покарань (дослідження вказують, що батьки, які досить різко придушують агресію своїх дітей, всупереч очікуванням, не усувають цю якість, а навпаки, викохують її, формуючи у сина чи доньки надмірну агресивність, яка може проявитися навіть у дорослому віці);
г) досить часто агресивну поведінку дитини провокують фільми жахів, або фільми з надмірною демонстрацією жорстокості та люті.
г) стиль виховання в родині.

Принципи
спілкування з агресивними дітьми
Пам'ятайте, що заборона і підвищення голосу - самі неефективні способи подолання агресивності. Лише зрозумівши причини агресивної поведінки, і, знявши їх, ви можете сподіватися, що агресивність вашої дитини буде знята.
Показати дитині особистий приклад ефективної поведінки. Не допускайте при ньому спалахів гніву або погані висловлювання про своїх друзів або колег, будуючи плани "помсти". Нехай ваша дитина в кожний момент часу відчуває, що ви любите, цінуєте і приймаєте її. Не соромтеся зайвий раз її приголубити чи пожаліти. Нехай вона бачить, що потрібна і важлива для вас.